Keresztet találtak egy avar kori sírban régészek Csákberényben
![](/wp-content/uploads/2024/07/avar-sir-csakbereny.jpg)
Újabb régészeti lelet bizonyítja, hogy az avar korban itt, a Kárpát-medencében ugyanúgy jelen volt a kereszténység, mint korábban, s mint később. A honfoglaló magyarok tehát egy olyan népcsoportot olvasztottak maguk közé, amelynek tagjai között keresztények is lehettek. Szücsi Frigyes régésszel csákberényi avar sírokról, temetkezési szokásokról, a kereszténység folytonosságáról és egy újfajta tudománynépszerűsítő hozzáállásról, az élményrégészetről is beszélgettünk. A szakember rámutatott, hogy biológiai értelemben az őseinknek tekinthetjük az avarokat, akik a 6-9. században éltek és haltak azokon a földeken, ahol manapság is régészek kutatják és ássák a múltjukat.
A Fejér vármegyei Csákberénynél kettő avar kori temető található egymástól légvonalban egy kilométeres távolságban, egy völgy két oldalán. A két temető legalább száz éven át egy időben is használatban volt.
Szücsi Frigyes elmondta, hogy az avar kor kezdeteként az 568-as évet – az avar honfoglalás dátumát – szokás megjelölni, a vége pedig – nagyon tág értelemben – a magyar honfoglalás ideje.
A két temető egyike az Arató-szérűn található egykori temetkezési hely, amelyet 600 és 650 között nyitottak meg, a másik pedig az orondpusztai temető, amelyet 6-7. századforduló környékétől a 8. század elejéig biztosan használtak, de vannak szórványos arra utaló jelek, hogy egészen a 9. századba nyúlóan. Egyik temető feltárása sem fejeződött be, évek óta dolgoznak a területen a székesfehérvári Szent István Király Múzeum (SZIKM) régészei Szücsi Frigyes régész, történész vezetésével.
![](/wp-content/uploads/2024/07/szucsi-frigyes-1024x685.jpg)
2021. óta az arató-szérűi temetőnél ásnak, a most nyári ásatások során is ott kutattak. Előtte két nyár során az orondpusztai temető feltárásán dolgoztak. Jelenlegi az idei ásatáshoz kapcsolódó utómunkálatok folynak.
„Mi vagyunk a sáfárai a Kárpát-medence kulturális örökségének”
Az idei évnek nagy eredménye, hogy meglett a temetőnek mind a négy égtáj felé a széle, tehát most már pontosan be tudjuk határolni. Most már pontosan látjuk, hogy még egy ásatási évaddal be lehetne fejezni a feltárását, ami azért nagy szó, mert akkor ez egy tudományos tervásatás igényességével teljesen feltárt avar kori temető lenne, amiből reprezentatív képet alkothatnánk arról az avar kori közösségről, amelynek tagjai ide temetkeztek – mondta.
A régészettudományban az az alapvető hozzáállás, hogy mindaz a kincs, ami a föld alatt rejlik – a kincs alatt nem a nemesfémeket értem – , hanem mindazt a hagyatékot, amit őseink itt hátrahagytak, az függetlenül attól, hogy biológiai vagy kulturális értelemben kötődik-e a magyarsághoz, az a mi örökségünk, mert mi vagyunk a sáfárai a Kárpát-medence kulturális örökségének, vagy legalábbis most Magyarország határain belül a kulturális örökségnek – fogalmazott a régész, s hozzátette: hogy ezen túlmenően is van jelentősége az avar kori lelőhelyek feltárásának, ugyanis több tudományterület eredményei is abba az irányba mutatnak – a régészeten túl az antropológia és a genetika is – , hogy
az avar kori népesség leszármazottjai a kora Árpád-kori népesség nagy része.
Biológiai értelemben az őseinket láthatjuk az avar kori emberekben, az itt élő avar kori lakosságban, a régészeti kutatás arról tud nagyon sok értékes információval szolgálni, hogy kulturális értelemben milyen kontinuitás, milyen folytonosság áll fenn a kettő népesség között – mondta.
A végtelen sztyeppék felé mutató szokás: a juhbőrös temetkezés
Az idei ásatás során a régészek megtalálták „az arató-szérűi temető alapító anyáit és apáit”, tehát az első nemzedékét az ide temetkezőknek. Szücsi Frigyes beszámolt róla, hogy egészen különleges, a végtelen keleti sztyeppék felé mutató temetkezési szokást maradványait találták meg több sírban is: a juhbőrös temetkezés formáját.
Ez azt jelenti, hogy a juhot megnyúzva – a bőrében benne hagyva a koponyát és a lábcsontokat – a koporsóra terítették. Tehát gyakorlatilag juhbőrrel terítették le a koporsót. Más egyéb különlegességei is vannak ennek a temetkezési módnak. Jellemzően egy edény került a láb környékére a túlvilági útravaló tárolásához, de az itt talált sírokban gyakori a két edénymelléklet – mondta el a régész.
A juhbőrös temetkezések egyébként szokatlan az avar sírok között. Szücsi rámutatott, hogy nem volt teljesen homogén a keleti sztyeppékről érkező nomádok kultúrája.
Szerencsés esetben, mint itt, akár nagyon látványos módon el tudjuk különíteni a különböző kulturális hátterű, illetve eredetű sztyeppei népességeket – mondta.
Korábban az orondpusztai avar kori temetőben feltártak és feljegyeztek a szakemberek a sztyeppei elitre jellemző lósírokat és lovas temetkezéseket is.
„Az avar korban is jelen volt a kereszténység”
A kulturális hátterükről szólva Szücsi Frigyes kiemelt egy apróságot, egy 4-5 centiméteres tárgyat, amely persze csak méretében parányi, jelentőségében óriási.
Az egyik sírban egy keresztlelet is előkerült
– mondta.
Az ónból vagy ólomból készült kisméretű kereszt jelenleg a Szent István Király Múzeum restaurátorainál van.
![](/wp-content/uploads/2024/07/avar-sir-kereszt-kozel-1024x742.jpg)
Szücsi Frigyes elmondta, hogy az elhunyt lába mellé, a jobb oldalra helyezték el a keresztet. A bal oldalon pedig egy pogány rítusnak az elemeit találták meg: a túlvilági útra való edényt, illetve ételmellékletként egy szarvasmarha-lábcsontot, amelyen egykoron hús is volt.
Kicsit olyan ez, mintha az oda eltemetett személy, vagy legalábbis az őt eltemető közösség a keresztény Istennek is szeretett volna adózni, meg egy pogány istenségnek vagy istenségeknek is
– értelmezte a szakember.
Arról van szó, hogy az avar korban is jelen volt a kereszténység. A római adminisztráció és hadsereg kivonulásával a Kr. u. 5. század első harmadában megszűnt itt, ezen a területen a keresztény egyházszervezet. Rómával kivonult a keresztény egyház is. Viszont ez nem azt jelenti, hogy az itt élő hívők nyomtalanul eltűntek volna, a népvándorláskor viharai alatt is élték a mindennapi dolgos életüket, valamilyen formában a kereszténység az avar korban is jelen volt ezen a területen – magyarázta.
Szücsi Frigyes rámutatott, nem ez az egyetlen bizonyíték erre, természetesen. Mint mondta, a Keszthelyhez tartozó Fenékpusztán az avar kor első felében használt keresztény templom valósága régészeti feltárással bizonyított. Illetve Fejérben máshol is került már elő kereszt a föld rejteke alól a Szent István Király Múzeum régészeti feltárása során, 2016-ban egy bronzkeresztet találtak a bodajki Homoki-dűlő avar kori temetőjében.
Ott látványos módon teljesen hiányoztak az ételmellékletek, mert egy kereszténynek elvileg nincs szüksége ilyen materiális, túlvilági útravalóra
– jegyezte meg Szücsi Frigyes.
Élményrégészet Csákberényben: egyetemisták, önkéntesek, táborozó gyerekek
Egyfajta „élményrégészet” is körülöleli már évek óta a csákberényi avar kori temetők feltárását. Hatodik éve folyik itt a munka nyaranta.
Szücsi Frigyes elmondta, hogy az idei évben a Nemzeti Kulturális Alap pályázatán nyertek támogatást az ásatás megvalósítására, emellett idén is támogatta a munkát Csákberény polgármestere magánszemélyként. Szücsi szavaival élve Vécsei László már hatodik éve főszponzora az ásatásoknak.
Lényeges, hogy a régészeti munkához elengedhetetlen bontó munkát, a sírok feltárását rendre önkéntesek végzik Csákberényben, ennek is hagyománya van már, illetve egy jól bejáratott módja.
![](/wp-content/uploads/2024/07/csakbereny-arato-szeru-1024x684.jpg)
Olyan önkéntesekről van szó, akiknek általában semmilyen régészeti előképzettsége vagy tapasztalata nincsen, hanem velünk együtt dolgozva, a közösségi régészeti programunk tagjaként sajátítják el azt az alapvető tudást, ami egy sír kibontásához szükségeltetik – mondta Szücsi, s kitért rá, hogy a Szent István Király Múzeumnak nagyon jól működő közösségi régészeti programja van.
Talán nem túlzok, ha azt mondom, hogy ez az országban a második legnagyobb közösségi régészeti program
– jelentette ki, s hozzátette: ez azt jelenti számszerűen, hogy van 130 regisztrált önkéntesük, akik időről időre besegítenek azoknál a munkáiknál, amelyeket meghirdetnek a köreikben, tehát nemcsak Csákberényben, hanem máshol is.
Az ő munkájuk jelenti a pillérét a csákberényi feltárásoknak is már hatodik éve – húzta alá.
Emellett régész hallgatók is segítették a feltárást.
Négy egyetemről érkeztek hallgatók ezen a nyáron: a Miskolci Egyetemről, a Pécsi Tudományegyetemről, az ELTE-ről, a legnagyobb számban pedig a Pázmány Péter Katolikus Egyetemről.
Szücsi Frigyes arról is beszámolt, hogy – amiképpen ez már szokásba jött Csákberényben – idén is számos magányszemély és csoport tekintette meg az ásatásokat a munka közben. Őket jellemzően Szücsi Frigyes ásatásvezető régész, elfoglaltsága esetén egy másik régész vezette körbe a területen, s tartott számukra szakszerű előadást a tudnivalókról. Nemcsak Fejérből, de Somogy és Veszprém vármegyéből is érkeztek hozzájuk táborozó gyerekek, illetve nyugdíjas csoportok egyaránt.
Címlapkép: Szücsi Frigyes beszámolt róla, hogy egészen különleges, a végtelen keleti sztyeppék felé mutató temetkezési szokást maradványait találták meg az idei nyári ásatások során a csákberényi avar kori sírokban, az arató-szérűi temetőben: a juhbőrös temetkezés formáját tárták fel több sírban is. Fotó: SZIKM