A csendtől a szóig – pannonhalmi gyermekjogi szimpózium
![](/wp-content/uploads/2019/09/class-4257924_1920.jpg)
A konferencia célja nem más, mint egy találkozási pontot, egy egyetértési felületet találni az egyházi, az alapítványi és az állami gyermekvédelmi kezdeményezésekben. A Pannonhalmi Főapátság bemutatja, hogy iskoláiban milyen gyermekvédelmi munka folyik, és biztosítja, hogy a konferencia tartalma és az elhangzottak megfeleltethetőek legyenek a Katolikus Egyház tanításának és hitrendszerének.
Szigorúan leszögezik, hogy az együttműködési folyamat csak és kizárólag addig tartható fenn, amíg a katolikus tanítás engedi, vagyis amíg azt az Evangélium nyújtotta stabil alapon tudják végezni, ugyanis nem fogadnak el semmilyen katolikus hittel és erkölccsel ellentétes felfogást.
A szimpóziumon a Gyermekek Védelmének Pápai Tanácsa is képviselteti magát a Vatikánból.
Nyíltan felvállalt, őszintén kimondott szavak
Ahhoz, hogy csökkentsék a titkok mértékét, hogy a kétségbeejtő csöndek megszűnjenek, és nyíltan lehessen bizonyos problémákról és feladatkörökről beszélni, nyílt kommunikációra van szükség. Vállalásokra, felelősségre, következetességre, mindent felülíró, őszintén kimondott és felvállalt szavakra van szükség.
A konferencián egyházi és világi előadók is felszólalnak a témában, akik amellett, hogy elkötelezettek a feltárás mellett, egy biztonságos kertrendszer megteremtését szorgalmazzák.
Dr. Dejcsics Konrád OSB szerint a világ változásával, a különböző területek átalakulásával olyan nagy hagyományokkal rendelkező intézményeknek is változniuk kell, mint az egyház. Fontos, hogy intézményeik gyermekközpontúak legyenek, de vegyék figyelembe, hogy ez már bőven mást jelent ma, mint húsz vagy ötven évvel ezelőtt.
„A tisztelet, a szeretet, a remény és a méltóság mindenkit megillet, különösen is a gyengéket és védelemre szorulókat. Az ő védelmük mindennél előbbre való: hagyományoknál, presztízsnél, tekintélynél. Sőt, a biztonságos keretek mellett való elköteleződés, az értük való tevékenység teremthet az iskolákban és intézményekben új hagyományokat, újfajta bevonódást. A konferencián azt szeretnék megmutatni és átélhetővé tenni, hogy a védelemre szorulók melletti elköteleződés összeköt minket felekezettől, világnézettől és fenntartótól függetlenül, sőt, bizalommal számíthatunk egymás tudására és segítségére. És ha egy iskolában a gyermekvédelemért tevékenyen cselekszünk, akkor a jövőért cselekszünk.”
Zaklatások – előbb-utóbb napvilágra kerülnek
Az elmúlt években – Magyarországon is – egyre több gyermekbántalmazásról és zaklatásról szóló történet került nyilvánosságra tanárok, edzők által. Az eseményekre és tettekre szükséges reagálás komoly kihívás elé állítja az intézményeket és szervezeteket, akiknek közük van a bántalmazott gyermekekhez. A reagálási kényszer félelmet is generálhat, de elengedhetetlenül fontos.
A konferencián lehetőség nyílik egyházi, világi, állami és alapítványi fenntartójú iskolák és intézmények kapcsolatlétrehozására, hogy egy előremutató diskurzust folytassanak. A konferencia célja megmutatni, hogy ha kizárólagosan a gyermeket és az ő javát állítják az iskolai és intézményi kultúra középpontjába, akkor a felekezeti és hitbéli határok megszűnnek, ugyanis a gyermek javát szolgáló alapvető cél biztosítja a közös nyelvet.
Beszámolnak majd az iskolai gyermekvédelmi irányelvekről, melynek lényege, hogy a gyermekekkel kapcsolatba kerülő intézmények, iskolák és szervezetek – egyházközségek, sportszakkörök, ifjúsági szervezetek – képesek legyenek egy olyan biztonságos légkör kialakítására, amely megvédi a gyermeket attól, hogy bántalmazott áldozattá váljon. Az irányelvek segítenek a veszély felismerésében és a hatékony problémamegoldásban, illetve annak kezelésében is.
Dr. Lippai Vera, a Hintalovon Alapítvány Gyermekvédelmi Irányelv programjának vezetője szerint ebből az összefogásból az egész magyar társadalom erőt meríthet, ugyanis a változtatáshoz először is őszinte szembenézésre van szükség. Szerinte ez a konferencia egy hosszú folyamat első lépése, utána ugyanis az iskolavezetőkre, gyermekvédelmi szakértők elhivatottságára van szükség, hogy valódi változást érjenek el.
„Ahol a gyerekek biztonságban vannak, ott mindenki biztonságban lehet, hiszen a gyerekekkel való bánásmódnál semmi sem mutatja jobban a társadalom állapotát.”
Forrás: Pannonhalmi Főapátság